PICASSO PER DUNCAN. LA MIRADA CÒMPLICE
2020-02-22 - 2020-10-25
EXPOSICIÓ PRORROGADA FINS AL 25 D’OCTUBRE

David Douglas Duncan, nascut a Kansas (Missouri) l’any 1916, va iniciar la seva obra professional com a fotògraf de guerra al Pacífic Occidental durant al Segona Guerra Mundial.
L’any 1946 va ser contractat per la Revista Life iniciant una gran trajectòria que el portarà a cobrir nombrosos conflictes bèl·lics arreu del món. Especialment conegudes són les seves fotografies de la Guerra de Corea i del Vietnam.
“A la primavera de 1956, mentre em traslladava d’una missió a la frontera russa de l’Afganistan a una altra prop de les tribus berbers de l’Alt Atles, al Marroc, el meu treball com a corresponsal estranger em va fer passar per Cannes, a la Rivera francesa, on Picasso té la seva llar. En vint i quatre hores una onada de bona fortuna em va portar fins a la porta de la vila de l’artista. La mateixa onada va obrir, després, la porta d’aquesta; després la del seu dormitori, descobrint al mestre en persona, completament nu, submergit en la seva banyera i fent-me amb la mà una senyal de cordial benvinguda “
Així va ser com Duncan va conèixer Pablo Picasso. Robert Capa li havia promès que li presentaria a l’artista, però dos anys abans havia mort a la guerra d’Indoxina sense haver pogut dur a terme el seu compromís. Duncan va trucar a La Californie, la casa de Picasso a Cannes, dient que era amic de Capa i que només volia saludar-lo i Jacqueline el va convidar a visitar-los. D’aquesta manera va començar una cordial amistat amb Picasso i Jacqueline que es va perllongar disset anys, fins a la mort de l’artista el 1973.
Duncan va plasmar aquesta relació en les seves fotografies, sobretot entre 1956 i 1962. Són registres que, a través de la mirada de l’amic, ens acosten al món privat i als processos artístics de Picasso. Aquesta exposició, concebuda pel Museu Picasso de Barcelona, ​​presenta algunes d’aquestes fotografies que formen part de la seva col·lecció documental i que van ser donades pel propi fotògraf amb motiu del cinquanta aniversari del Museu.
Visites guiades:
Les dues úniques visites guiades de l’exposició. Cal inscriure’s previament.
24 d’octubre a les 17h
25 d’octubre a les 12h
*Obres de la Col·lecció del Museu Picasso de Barcelona.
Comissariada per Sílvia Domènech i Emmanuel Guigon.

Laia Estruch, "Sibina"
2020-07-03 19:00 - 2020-09-13 19:00 (Europe/Madrid)
Instal·lació a la Sala Antoni Artigues dins el marc del festival POESIA I +
Presentada per l’Ajuntament de Teià
En aquesta edició del Poesia i +, presentem per primer cop una instal·lació produïda expressament per al festival, en col·laboració amb l’Ajuntament de Teià. Laia Estruch ha traslladat la seva performance Sibina a un espai molt especial: el celler romà de Teià, que forma part del Centre Enoturístic i Arqueològic de Vallmora, als límits dels municipis de Teià, Alella i el Masnou. A partir de la gravació de la seva performance en aquest indret, testimoni de la tradició vitivinícola del Maresme, que arriba fins als nostres dies, presentem una instal·lació a la Sala Antoni Artigues que transita els espais de la veu dins i fora de l’aigua, en què Laia Estruch experimenta els límits de la improvisació vocal i prova d’establir un diàleg amb les dones d’aigua tot desenterrant tons ancestrals i balbucejant frases, en contrast amb els abeuradors creats per a la performance, a mig camí dels elements d’una granja i del disseny industrial.

María José Llergo, "Cábalas"
2020-07-03 19:00 - 2020-09-13 19:00
Projecció a la Sala Antoni Artigues dins el marc del festival POESIA I + 2020
La cantaora cordovesa María José Llergo, una de les veus indomables del flamenc actual, presenta Cábalas, un projecte col·laboratiu obert que sorgeix de la necessitat de compartir i explorar diferents disciplines artístiques en aquests moments en què estem més aïllats que mai. Es tracta d’una sèrie de quatre videopoemes en els quals l’artista ha posat els seus poemes i la seva veu al servei de la imaginació de diversos artistes com ara Los Voluble, Ernesto Artillo, Califato ¾, A Flamenco Catharsis, Sergi Palau, W.W.A.T, Bromo y María Sosa. El resultat d’aquestes peces breus no es el que s’hi veu, o el que s’hi llegeix o escolta; és la suma de tots els elements. Una proposta transversal i interdisciplinària de gran bellesa.
Aquests són els quatre vídeos que es podran veure:
Càbalas I: María José Llergo & Ernesto Artillo & Bromo
Càbalas II: María José Llergo & Sergi Palau & W.W.A.T
Càbalas III: María José Llergo & Los Voluble & Califato ¾
Càbalas IV: María José Llergo & A Flamenco Catharsis & María Sosa

“Cábalas son un extracto de mis propias conjeturas y suposiciones exprimidas a partir de experiencias personales. Intento entender lo que siento en referencia a las experiencias que me toca vivir. Canalizando las emociones de forma poética, voy verbalizando lo que sé en conexión con lo que intuyo. Observando el medio que me rodea y cómo nos afectamos mutuamente voy conectando lo esotérico y lo terrenal para hallar una verdad en sí misma, como en la Cábala (disciplina del judaísmo que busca revelar un saber oculto acerca de Dios y del mundo) o como suelen hacerlo los ancianos del campo, que mediante la experiencia y observación de la naturaleza llegan a sus propias conclusiones. Cábalas que hoy siguen siendo garantía de una buena cosecha, como en qué luna sembrar o sentencias tales como esta: ‘Luna llana viento y agua’. De ahí el nombre. Nadie sabe muy bien cómo se llegó hasta ellas, pero lo cierto es que ahí están, y su verdad intrínseca hace que permanezcan.”
María José Llergo

Els quatre videopoemes es combinen amb la projecció de la peça creada per a la imatge d’aquesta edició del Poesia i +, Bàlsam. Catarsi. Cura, amb la música i la veu de la mateixa María José Llergo (Nana del Mediterráneo).
